MATKATOIMISTO
JOS RAKASTAT ELÄMÄÄ, RAKASTAT RANSKAA
Minun koruni! Minut on ryöstetty! Minun koruni on varastettu!
Apua, poliisi!
Minun timanttini! Ne ovat poissa. Apua!
POLIISIPÄÄLLIKKÖ
SAALISTAAKO KISSA TAAS?
ONKO MURTOVARAS JOHN ROBIE TAAS LIIKKEELLÄ?
HOTELLEISSA TEHDÄÄN VARKAUKSIA
VASTARINTALIIKKEEN SANKARI ROBIE OLI MUKA LOPETTANUT
Monsieur Robie.
Olemme Lepic ja Mercier. Monsieur Robie, olemme poliisista.
Tutkimme jalokivivarkauksia.
Meillä on syytä uskoa, että te tiedätte niistä jotakin.
Pyydämme teitä tulemaan Nizzan poliisilaitokselle.
Voinko vaihtaa siistimmät vaatteet?
- Hyvä on. - Lähdit aika kiireesti.
- Noutaja tuli. - Poliisiko?
- Heitä oli viisi. - Olet kai viaton.
En ole varastanut koruja 15 vuoteen.
- Rehellisyys... - Se on mukavaa.
Mitä pidät keittiöstäni? Se toimii kuin kone.
Se toimii kuin vastarintaliikkeen aikoihin.
He pilkkovat ja siivuttavat kuin ennen.
He pitävät minua syyllisenä.
- Hekin olivat vankilassa. - Meitä epäillään ensimmäiseksi.
Sodan jälkeen vaadin kaikilta rehellisyyttä.
He eivät saa rikkoa ehdonalaista ja joutua vankilaan.
Minä voin joutua vankilaan loppuiäksi.
Minulla ei ole mitään tekemistä varkauksien kanssa.
Ehkä minä uskon sinua, mutta muiden mielestä sinä petit heidät.
Kuka tahansa heistä olisi voinut tehdä ne varkaudet.
Nämäkö yksinkertaiset miehet?
- Ei toki, Robie. - Monsieur Bertani.
Anteeksi, mutta työ kutsuu. Älä lähde.
Bonjour, Foussard.
Sattumat voivat olla ikäviä.
Varkaudet on tehty sinun tavallasi, mutta väität olevasi syytön.
En vain väitä, vaan vannon.
En ymmärrä, miten se varas matkii minua niin hyvin.
Hän tuntee minun tekniikkani. Ehkä hän on poliisi.
Hän valitsee juuri oikeat uhrit ja jalokivet.
Hän kiipeää katoilla, ei jätä jälkiä ja katoaa yöhön.
Hän on kuin "Kissa" Robie.
- Et siis usko minua. - Olet hermostunut kuin kissa.
Jos joku nappaisi sen matkijan, meitä ei enää epäiltäisi.
Aivan.
Poliisi jahtaa väärää miestä. Jonkun pitää etsiä se oikea.
- Hän tekee vielä virheen. - On vain yksi ratkaisu.
Minun täytyy napata se matkija.
Et voi tehdä enempää kuin poliisikaan.
Minä olen ainoa, joka voi, sillä arvaan varkaan liikkeet ennalta.
Olen askeleen edellä ja nappaan hänet itse teossa.
Kukaan ei uskoisi sinua.
Kuka minua uskoo nytkään? Aika on pahin ongelma.
Isken, ennen kuin suunnitelma paljastuu.
Tarvitsen tietoja, joiden selvittämiseen menee kuukausia.
Siitäkö, kenen kivet kannattaa varastaa?
Missä he asuvat, missä kivet ovat, paljonko he juovat -
- onko heillä koiria, aseita tai vakuutusta?
Ehkäpä voin auttaa sinua.
- Mitä sinulla on, Bertani? - Muistin juuri jotain.
Eräs mies kävi täällä.
- En pitänyt hänestä. - Miksi?
Hän pyysi minut pöytäänsä ja kyseli rikollisista.
Olen kunniallinen ravintoloitsija.
- Tietääkö hän jotain varkauksista? - Hän kyseli kummia.
En vastannut. Hän kyseli asiakkaideni koruista.
Ajattelin: "Sinä liityt jotenkin siihen uuteen Kissaan."
"Ehkäpä olet itse varas."
Foussardin tytär vie sinut Cannesin uimarannalle.
Odota siellä soittoani.
- Mennään, Kissa. - Danielle, tee palvelus.
- Älä sano minua Kissaksi. - Teen palveluksen päivässä.
- Totteletko isääsi? - Silitinkö sinua vastakarvaan?
- Kastelet meidät. - Se on siis totta.
- Kissat eivät pidä vedestä. - Kiitos, ettet sano sitä sanaa.
- Menneisyyttään ei pidä katua. - Kadun vain yhtä asiaa.
Sitäkö, että et kosinut minua?
Sitä, että opetin sinulle englantia.
Opetit vain substantiivit. Adjektiivit opettelin itse.
- 'Kissa' on substantiivi. - Ei sinun mukaasi.
Sinulle se tarkoittaa jännitystä ja hyvinvointia.
Mitä pidät sanasta 'hyvinvointi'? Se tarkoittaa vaurautta.
- Mitä sinä ajat takaa? - En mitään.
Mietin sinua. Kuvittelin, miten asut kalliissa huvilassasi.
Nautit elämästä, kun me muut raadamme leipämme eteen.
Minä kasvatan viinirypäleitä ja kukkia.
Sekä rubiineja, timantteja ja helmiä.
Koulu toimii taas.
Professori Robie näyttää, miten annetaan nopea selkäsauna.
Minä olen jo valmistunut. Menetkö Etelä-Amerikkaan?
En, menen Cannesin uimarannalle.
Olen aina halunnut Etelä-Amerikkaan.
Se on kuulemma koskematonta seutua.
Osaan laittaa ruokaa, ommella -
- pitää suuni kiinni ja myydä varastettuja jalokiviä.
Luuletko, että olen vastuussa niistä varkauksista?
Luulen.
Samoin luulevat isäsi ja muut vanhat toverini.
He ovat raivoissaan sinulle, mutta minä en ole.
Kuulehan, Danielle. Jouduin varastamisesta vankilaan.
Karkasitte ja ryhdyitte vastarintaliikkeen sankareiksi.
Halusin hyvittää tekoni. En ole varastanut sen jälkeen.
Tiedän, mitä saitte siitä hyvästä. Saitte hyödyttömät armahdukset.
Saimme ehdonalaista ja taistelimme kuusi vuotta sen eteen.
Kaikki eivät selvinneet.
Ehdonalaisillanne ei ole paljon arvoa.
Niitä ei sentään ole vedetty markkinoilta.
- Eikö Etelä-Amerikka käy? - Haluan Cannesin uimarannalle.
Meidän täytyy pitää kiirettä.
Tuo on varmaankin poliisin lentokone.
- Mitä hän nyt tekee? - Hän tulee takaisin.
- Hyvä. Vilkuta hänelle. - Ehkä en pidä hänestä.
Vilkuta silti, niin kuin olisit nätti tyttö huviajelulla.
Hyvä on.
Ei noin nätti. Haluamme eroon hänestä.
- Kuinka kauan matka kestää? - Noin 15 minuuttia.
Mene lähelle rantaa muiden veneiden sekaan.
- Entä sitten? - Minä lähden.
- Jätän vaatteeni tänne. - Sinunhan piti olla huomaamaton.
Näissä minua ei tunnista kukaan.
- Haloo. - Puhuin siitä miehestä.
Hän kyseli niistä jalokivistä.
Hän odottaa sinua Nizzan kukkatorilla.
Hän löytää sinut. Sanoin, että heittelet kolikkoa ilmaan.
Klaava.
Olen H. H. Hughson Lontoon Lloyd'sista.
Tekö tiedätte, ketkä omistavat alueen upeimmat jalokivet?
- Vakuutamme niistä parhaimmat. - Sehän on uhkapeliä.
Se on lähinnä vedonlyöntiä.
Sanotaan sitten niin. Miten olisi rohkea veto?
Apuanne vastaan korvaan osan tappioistanne.
- Niin mr Bertani sanoi. - Kiinnostaako?
Ehdotuksenne on kiehtova, vaikkakin aika epätavallinen.
Oliko tuo kyllä vai ei?
- Hyvä mr Robie... - Smith.
Anteeksi. Oletteko naimisissa?
- En. Miten se tähän liittyy? - Koettakaa ymmärtää asemani.
Minulla on kaksi vaimoa, Felicity ja Lloyd's.
Minun pitää miellyttää molempia.
Ette siis saisi antaa minulle listaa asiakkaistanne.
Virallisesti teidät luokitellaan suureksi riskiksi.
Näkemiin.
On aina mukavaa tavata vakuutus- asiamies, joka maksaa mielellään.
- Epävirallisesti teillä on toivoa. - Arvasin.
- Otamme suuren riskin. - Mitä jos jään kiinni?
- Voin saada nuhteita. - Minut pannaan loppuiäksi selliin.
Valitsitte ammattinne huonosti.
Minä teen teille palveluksen.
Minä otan riskin. Te saatte jalokivet takaisin.
Mr Smith, vain rehellinen mies voi olla noin typerä.
- Mitä tarvitsette? - Nimiä.
Entä muuta?
Osoitteet, tavat ja kuvaukset jalokivistä.
Mitä jos ne joutuvat vääriin käsiin?
Ovat ehkä joutuneet jo, ellette te ole varas. Missä asutte?
Asun Cannesin Carltonissa.
Ei kiitos, ei keskellä päivää.
Tuokaa lasinne pöytään.
Mennään.
Kannattaako näissä oloissa mielestänne mainostaa?
Se ei ole lähtenyt huvilasta vuosiin.
- Pidättekö talostani? - Suuresti.
Tämä on taivas, johon uneksii eläkkeellä pääsevänsä.
Toitteko listan asiakkaista, joilla on arvokkaita koruja?
- Mitä jos söisimme ensin? - En halua olla kärsimätön...
...mutta minulla on 10 päivää aikaa todistaa syyttömyyteni.
Täällä on mukava tapa toimia.
Olen toistaiseksi vapaa todisteiden puuttuessa.
Vapauteni ei jatku kauan.
- Olitte maanalaisessa armeijassa. - Vastarintaliikkeessä.
- Tapoitteko monta ihmistä? - 72.
Teitä ilahduttanee se, että heitä ei ollut vakuutettu.
Teillä on selvästikin hyvä maku.
- Miten te... Miksi te? - Miksikö aloin varastaa?
Halusin hyvän elämän ja kalliita tavaroita.
Nyt saatte nauttia hyvästä maustani, josta en halua luopua.
- Olitteko rehellisesti epärehellinen? - Yritin olla.
Luulin, että kertoisitte vastoinkäymisistä -
- ja siitä, miten äiti jätti teidät ja isä pahoinpiteli.
Olin amerikkalaisen trapetsitaiteilijaryhmän jäsen.
Se hajosi, joten päätin panna kykyni tuottamaan.
Eikö teillä ole muuta puolustusta?
Varastin vain varakkailta. Saanko lautasenne?
- Tämä on Quiche Lorrainea. - Olen kuullut siitä.
- Se näyttää herkulliselta. - Niin.
Tämä on loistavaa. Taikina on höyhenenkevýttä.
Germainella on herkät kädet ja kevýt kosketus.
Huomaan sen.
Hän kuristi erään saksalaisen kenraalin täysin äänettä.
Hän on suurenmoinen nainen.
Taisitte olla jonkinlainen nykyajan Robin Hood.
Annoitte suurimman osan saaliistanne pois.
Pidin kaiken itse. Olin pesunkestävä varas.
- Niin kuin te. - Älkäähän nyt.
Otatteko hotelleista tuhkakuppeja tai pyyhkeitä?
Ne ovat matkamuistoja.
Teille maksetaan kulukorvausta, joka kattaa aterianne.
Tämä ateria on ilmainen, mutta laskutatteko siitä?
- Sehän olisi typerää. Eikö niin? - Aivan.
Te olette varas. Tosin vain amatööri.
Nyt ymmärrätte meitä ammattilaisia.
- En tainnut tajuta. - Sanotaan näin:
- Kadutteko, että veitte tuhkakupin? - Nyt kadun.
Kadutte vielä, että jätitte lounaan laskuttamatta.
En voi laskuttaa joka asiasta. En millään ehtisi.
Sitä saatte vielä katua.
Jos tuhkakuppi häviää, kukaan ei syytä teitä.
Jos timanttikoru katoaa, heti huudetaan "Kissa" Robiea.
Teitä pidetään rehellisenä. Minua ei.
Mennään asiaan. Antakaa se lista.
- Onko jokin vialla? - Kerroin tästä poliisille.
- He eivät kai ihastuneet. - Heistä ajatus on loistava.
He toivovat saavansa todisteita teitä vastaan.
Aivan. Olisihan se pitänyt arvata.
- Mitä jos kaikki menee vikaan? - Nyt tuhlaatte aikaa.
Tämä on perusteellista työtä. Ottakaa viiniä, Hughson.
Taidanpa ottaakin.
Olisinpa tuntenut jonkun kaltaisenne, kun tulin alalle.
Ensimmäinen syötti on tämä mrs Stevens.
Amerikkalainen, jolla on timantteja ja tytär.
Illastan heidän kanssaan huomenna. Voin järjestää tapaamisen.
Tällä alalla ei toimita rehellisesti. Muistakaa se.
Eikö olisi parempi jättää korut hotellin kassakaappiin?
En ostanut näitä vanhuuden varalle, vaan käytettäviksi.
Pankaa rahanne pois ja huijatkaa kulutiliänne.
Tämä on Ranska.
Jokainen saa juomarahaa, ansaitsi sitä tai ei.
Valitat juomarahoista kaikkialla.
Jatkan valittamista, sillä maksoin juuri siitä ilosta.
Mennään kasinolle. Haluan pelata.
Vai postitanko rahat sinne? - Anna olla, Pierre, minulla ei ole varaa.
Hän on komea. Voisin ostaa hänet sinulle.
- Äiti. - Mennään nyt.
- Ehkä mr Hughson ei halua pelata. - Kaikki haluavat, sinäkin.
Minä en pidä sellaisesta.
Kun panokset ovat kohdallaan, sinäkin pelaat.
Onko tämä jäljitelmä? Onko tämä pukukoru?
Kaikkea sitä tehdään. Eihän tätä erota oikeasta.
Tämä lyö laudalta Oregonin tavaran.
- Mikäpä ei löisi? - Kiitos.
Baccarat on minun pelini. Miksi toitte minut tämän hyrrän ääreen?
Niinpä tietenkin.
Olen pahoillani, madam.
Madam, se oli 10000 frangin pelimerkki.
Ehkäpä hän... - Ei se mitään, jos ette usko sanaani.
Kiitos. Minäkin luotan teihin, enkä laske näitä.
Olisipa Jeremiah täällä.
Tiedän, mitä hän ajattelisi tästä kaikesta.
Hänestä tämä olisi typerää.
Hän sanoi, ettei haluaisi olla rikas kyläluuta -
- vaikka saisi maksuksi ikuisen elämän.
Se toive toteutui. Mr Burns, mistä te olittekaan kotoisin?
- Oregonista. - Jeremiah olisi pitänyt teistä.
Sillä miehellä oli molemmat jalat maassa.
Hän ei ikinä tajunnut, miten arvokasta se maa oli.
- Meillä oli karjatila. - Äiti kiltti.
Tämä kiinnostaa mr Burnsia. - Meillä oli karjatila.
Se oli pieni alkeellinen tila.
Jeremiah ei tiennyt, että siellä oli valtavasti öljyä.
Bourbon on kunnon juoma. Samppanjan saa kaataa kanaaliin.
Miksi odottaa 80 vuotta, että saa juoda?
Täällä on viinitarhoja ja valtavia tynnyreitä.
Munkkiparat testailevat juomaa -
- jotta joku nainen voi sanoa, että se kutittaa nenää.
Äiti, meidän on aika mennä nukkumaan.
Kukaan ei enää sano minua Jessieksi.
Mr Burns, sanoisitteko minua Jessieksi?
- Mielelläni. - Hyvä.
Sanoisitteko minua Jessieksi?
- Jos haluatte. - Haluan.
- Mr Burns, tehän omistatte metsää. - Aivan.
Miksi ette ole lähennellyt tytärtäni? - Äläkä sinä huokaile siinä.
- Mr Burns, minä kysyin jotain. - Hän on sievä.
Hän on hiljaisella tavalla viehättävä.
Hän on liian siivo. Se sisäoppilaitos ei tehnyt hyvää.
- Hänestä tuli liian sisäsiisti. - Mennään, äiti.
Menen sänkyyn halimaan jalokiviäni.
Tiedättekö, mr Hughson, vaikka ne ovat upeita -
- ottaisin mieluummin 100000 Jeremiahia.
- Minäkin taaperran sänkyyni. - Saatanko teidät?
- Olette ystävällinen. - Tule, Jessie. - Tienaako puutavaralla?
Rakennusala kukoistaa.
Haittaako, jos annan jonkun tutkia teitä?
Ei ollenkaan. Millä välineellä?
Jos olisin Francien ikäinen, te olisitte unelma.
Kiitos, mr Burns. Täällä on kauhean vähän puita.
Miksi te oikein tulitte Rivieralle?
Halusin tavata jonkun noin viehättävän.
Nyt minun pitää todella ottaa teistä selvää.
- Ettekö te mene sisään? - Asun käytävän päässä.
Millaisen saaliin hän sai?
Jalokivet oli vakuutettu 35000 dollarista.
Toisen voitto on toisen häviö.
Valitan. On ikävää kertoa huonoja uutisia pääkonttorille.
Hoidin itse madame Leroux'n vakuutuksen.
Ainakin tiedätte, että se varas... Miksi häntä sanottiinkaan?
- Kissa. - Aivan.
Hän on täällä ja tulee koko ajan lähemmäksi. Onhan sekin jotain.
Mrs Stevens, veisittekö korunne hotellin kassakaappiin?
- Ripustanko kassakaapin kaulaani? - Ei sentään.
Yhtiönne järkyttyy aina, kun jotain varastetaan.
Jos pelkäätte, ette olisi saanut vakuuttaa korujani.
- Aiotteko perääntyä? - Jos korut viedään, korvaamme ne.
Emme silti voi korvata niiden tunnearvoa.
Niillä koruilla ei ole sen enempää tunnearvoa -
kuin junalipullakaan.
Ne ovat kauniita ja avaavat tyttärelleni ovia -
- eikä hänen tarvitse hävetä minua kovin paljon.
- Hyvää huomenta, mr Hughson. - Huomenta.
- Mr Burns. - Teillä oli asiaa.
Menisimmekö uimaan tai vain ottamaan aurinkoa?
Enköhän minä pysy pinnalla.
Mr Hughson kertoi juuri eilisestä varkaudesta.
Kuka oli uhri?
Madame Leroux'lta vietiin 35000 dollarin korut.
Onpa ikävää. Etsisitte iloisemman työn.
Kuuluisa varas, Kissa, on taas asialla.
Äiti, sinä olet seuraava.
Minulla on vakuutus.
- Haen uimahousuni. - Tulen hetken kuluttua.
- Onnea etsintään, Hughson. - Odottakaa.
- Eikö meidän pitänyt? - Mitä meidän piti?
- Meidän piti mennä ylös. - Ylöskö?
- Meidän piti ajaa köysiradalla. - En osaa edes kirjoittaa sitä.
Mitä te teette iltapäivällä?
Sain luettelon vuokrattavista huviloista.
Aiotteko viipyä niin pitkään?
Saatan jäädä tänne eläkkeelle.
Osa huviloista ei ole hyvässä kunnossa. Katot pitää tutkia.
Älkää murehtiko sitä varkautta. Rahaa se vain on, eikä edes teidän.
Pyydänkö, että meidät esitellään toisillemme?
Mietin vain, mistä kannattaisi mennä ulos.
- Välimeri on tuolla. - Olen peluri. Mennään tuolta.
Teille on viesti.
Kiitos.
OLET KÄYTTÄNYT JO 8 ELÄMÄÄ. ÄLÄ VAARANNA VIIMEISTÄSI
Teit eilen hienon varkauden.
Se oli rutiinijuttu.
Varastit pienen omaisuuden ja nyt makaat rannalla kaunottaren kanssa.
Siksi tarvitsenkin pienen omaisuuden.
- Onko hän seuraava uhrisi? - Hän on hyödyllinen ystävä.
Muistatko vanhat ystäväsi, jotka ovat töissä ravintolassa?
He haukkuivat poliiseja, kun sinut vapautettiin eilen.
Onko epäkohteliasta kysyä, kuka laverteli poliisille?
He eivät ikinä puhu jepareille.
Joku puhui.
He olisivat iloisia, jos jäisit ensi kerralla kiinni.
Mukavaa, että minulla on ystäviä.
- Ehkä sinun pitäisi jäädä kiinni. - Miksi?
Keittiössä puhutaan, että Kissa pitää ehkä tappaa.
He eivät enää halua vankilaan.
Poliisi haluaa vangita minut ja ystävät haluavat tappaa.
- Kissa haluaa minut muualle. - Miten niin?
Sain häneltä viestin. Taivas putoaa kohta niskaani.
On typerää jäädä tänne, kun et tiedä, miten sinun käy.
Jos olisimme Etelä-Amerikassa, tietäisit, mitä tapahtuu.
Sekin kuulostaa vaaralliselta.
Eikö olisi mukavampaa kuolla rakkauteen?
Otan veden pois korvasta.
John, tiedät, millaisia Bertanin miehet ovat.
He tekevät sinulle jotain.
Minun pitää mennä takaisin.
Mitä muuta hänellä on kuin rahaa?
Sitähän sinä saat aivan tarpeeksi.
Danielle, sinä olet tyttö. Hän on nainen.
Miksi ostaisit vanhan auton, kun saat uuden halvemmalla?
Uusi kulkee paremmin ja kestää kauemmin.
Vanha autoni taisi häipyä.
Se vain lähti vesille. Halusin nähdä, mitä kiinnostavaa täällä on.
- Esittelisittekö meidät? - Et kertonut nimeäsi.
- Olen Danielle Foussard. - Miss Stevens.
Päivää. Mr Burns on kertonut teistä kovin vähän.
- Tapasimme vasta äsken. - Pari minuuttia sitten.
Niinkö? Juttelitte kuin vanhat ystävät.
Ranska on kauhean ystävällinen maa.
Kyselin vesisuksista. Haluaisitteko opetella vesihiihtoa?
Olin Sarasotan viime vuoden mestari.
- Ajattelin vain. - Puhuitteko todella vesisuksista?
Luulin, että taivutitte epäsäännöllisiä verbejä.
- Sano jotain ystävällistä, Danielle. - Läheltä hän näyttää vanhemmalta.
Lapsesta kuka tahansa yli 20-vuotias näyttää vanhalta.
Mennäänkö matalaan veteen keskustelemaan tästä?
- Onko teillä hauskaa? - Onhan tässä mukavaa.
Minulle riittää. Tavataan hotellissa.
Miksi ranskalaiset naiset ovat viehättävämpiä kuin amerikkalaiset?
Vielä minä sinulle näytän.
Ole hyvä.
Onko teillä nyt aikaa minulle?
- Anteeksi, että viivyin. - Luulin, että viipyisitte kauemmin.
Lähtisittekö cocktailille? Kävisikö kello kuusi?
Puhutaan siitä matkalla.
- Minne? - Vuokrataan teille huvila.
- Se on yksityisasia. - Minulla on auto.
Otin lounaaksi kanaa ja olutta.
Se olisi liikaa vaadittu. Matka on pitkä ja pölyinen.
Yksin te eksytte. Ette osaa edes kieltä.
Aioin palkata englantia puhuvan kuljettajan.
Tarjoan kaiken tukkuhintaan.
- En vaadi juomarahaakaan. - Tarjous on antelias.
- En voi kieltäytyä. - Teen hyviä tarjouksia.
- Missä autonne on? - Tuolla.
En kai voi perääntyäkään, joten lähdetään.
Olen odottanut, että ottaisitte puheeksi sen suudelman.
Oregonissa teitä sanottaisiin jääräpäiseksi.
- Missä siellä? Roistolassako? - Missä te olette syntynyt?
Synnyin taksissa kodin ja sairaalan välissä.
Olen asunut 27 kaupungissa.
- Ajoiko joku teitä takaa? - Pojat.
Voitte lakata pakenemasta.
Kun isä kuoli ja tilalta löytyi öljyä, aloin todella matkustella.
- Poikien isätkö teitä jahtasivat? - Niin.
Minulle tuli tunne, että he halusivat minun rahani.
Vaikuttavaa.
Oregonissa te olisitte rikas jääräpäinen tyttö.
- Raha hoitelee useimmat. - Uskotteko niin?
- Puhun kokemuksesta. - Olette erikoinen tyttö.
- Onko se hyvä vai paha asia? - Hyvä.
Otatte, mitä haluatte, eikä mikään estä teitä.
Tuo kuulostaa kornilta.
Teissä on vain kadehdittavia luonteenpiirteitä.
Tiesin sen.
Te ette turhia aikaile tai valmistele.
Nautin siitä suudelmasta ja ihailin tehokkuuttanne.
Haluan mennä heti asiaan.
Kutsuitte minut aamiaiselle, uimaan ja ajelulle.
Miss Stevens, olette harvinainen nainen.
Tuo on tavanomainen kohteliaisuus, mutta kiitos.
- Saanko kysyä jotain? - Olenkin toivonut sitä.
Mitä odotatte saavanne tästä?
- Enemmän kuin haluatte tarjota. - Tiedän.
Olette täällä ostamassa aviomiestä.
- lhannemiestä ei osteta. - Olen siis poissa laskuista.
Antakaa minulle nainen, joka tietää, mitä tahtoo.
Ei sellaista naista anneta. Hänet täytyy pyydystää.
- Onko siihen jokin tietty tapa? - On.
Se täytyy miehen keksiä itse.
- Onko tämä oikea osoite? - Tämä oli listalla.
Katsotaan.
Katsotaan puutarhaa. Ei häiritä asukkaita.
Miksi teillä ei ole tällaista taloa?
Palatsit ovat kuninkaallisille. Me olemme tavallisia ihmisiä.
Nyt kuulostitte äidiltänne.
Meidät erottaa lähinnä iästä ja kieliopista.
Ja koruista. Teillä ei koskaan ole koruja.
En halua kylmiä esineitä iholleni.
- Miten olisi kuumat timantit? - Haluan jotain kiehtovampaa.
- Mikä kiehtoo teitä eniten? - Se on vielä työn alla.
Meidän piti katsoa puutarhaa.
Arkkitehtuuri kiinnostaa minua.
Ette ikinä puhu vaimostanne.
- En ole ehtinyt naimisiin. - Eihän teillä nytkään ole kiire.
Haluatteko vain lisää nimiä päiväkirjaan?
Niin kuin senkin tytön, jota uitte tapaamaan?
- Te siis etsitte aviomiestä. - En ole mustasukkainen.
Olen pettynyt, kun jahtaatte teini-ikäisiä tyttöjä.
Komea amerikkalainen metsänomistaja kai teki vaikutuksen.
Väititte kai kaikkia puitanne punapuiksi.
Kyllä tuo mustasukkaisuudelta kuulostaa. Antakaa tulla vain.
- Te olette itserakas. - Käyn tulella tulta vastaan.
- Miss Stevens. - Niin, mr Burns?
- Tiedättekö, mitä ajattelen? - Mistä?
- Teistä. - Ei kiinnosta.
Kertokaa.
Olette epävarma hemmoteltu nainen, johon miehet ihastuvat.
Ette vain tiedä, ihastuvatko he teihin vai rahoihinne.
- Ette ehkä saakaan tietää. - Oliko muuta?
Kaipaatte jotain, jota en ehdi enkä aio antaa.
Mitä se on?
Kuherruskuukausi kunnon miehen kanssa.
Minulla on nälkä. Syödäänkö lounasta?
Ensin pitää päästä piknikpaikalle.
- Jonka te valitsitte. - Jonka minä valitsin.
- Onko sinne pitkä matka? - Pari kilometriä.
- Onko se syrjäinen paikka? - Tietenkin.
Mitä me sitten viivýttelemme?
Sitähän minäkin ihmettelin.
- Hidastakaa. - He saisivat meidät kiinni.
- Ketkä? - Poliisit, jotka seuraavat teitä.
Seuraako poliisi minua?
Poliisi seuraa teitä, John Robie eli Kissa.
Oletteko ikinä nähnyt mitään tämän kauniimpaa?
Katsokaa noita meren ja taivaan sävyjä -
ja värikkäitä taloja.
Ajatelkaa noita kattoja, joille voisitte kiivetä.
- Miksi te kutsuitte minua? - John Robieksi.
Olette varas, joka tunnetaan nimellä Kissa. Luin teistä lehdestä.
Saatoitte lukea Kissasta...
Eikö teillä ollut nälkä? Eväskori on tavaratilassa.
Yrittäkää hämätä, niin saan kertoa, miten nokkela olin.
Koska en ole mr Robie vaan mr Burns -
- minun on turha hämätä, mutta kertokaa silti nokkeluudestanne.
- Ensimmäiseksi huomasin... - Älkää olko noin omahyväinen.
En ole ennen napannut varasta. Se on jännittävää.
Onko tunne sama kuin kuumassa ammeessa?
Minä tarjoilen. Ensi kertaa näin teidät Cannesin rannalla.
Uitte rantaan veneestä, jota se tyttö ohjasi.
- Onko teillä avaajaa? Kiitos. - Koipi vai rinta?
Valitkaa te.
Se oli ennen kuin tulitte hotelliin Conrad Burnsina -
joka tuli muka suoraan USA: sta.
- Uitteko sieltä tänne? - Totta kai.
Älkää viitsikö puhua kuten mr Burns.
- Olen oma itseni, miss Stevens. - Ole sitten, John.
- Sanokaa Conrad. - Et voi olla tosissasi.
Sinun on aika sanoa minua Francieksi.
Suojelen äitiä ja hänen korujaan.
Kun luin sinusta siitä lehdestä... Se oli pieni juttu, mutta huomasin sen.
Arvasin, että isket silmäsi äitiin.
Minä pidän hänestä.
- Miss Stevens. - Sano Francie.
- Et ole sanonut mitään nokkelaa. - Odota vähän.
Seuraavaksi huomasin tärkeän asian.
Katsoit koko illan äitiä, et minua.
- Suutelin sinua. - Minä suutelin sinua.
- En katsonut äitiäsi. - Ajattelit häntä.
- Siksi luovutit niin helposti. - Olen herrasmies.
Olet muka karski metsänomistaja.
Täytyy muistaa välillä huutaa: "Puu kaatuu!"
Tässä tulee se nokkela osa: Et ole vakuuttava, John.
Olet kuin jenkki brittifilmissä.
Et puhu niin kuin amerikkalaiset turistit.
Opaskirja kieltää käyttäytymästä kuin turisti.
Et puhu liikeasioista, baseballista, TV: stä -
tai palkoista ja senaatista.
Ne asiat haluankin unohtaa.
Et ole tarpeeksi amerikkalainen.
- Sanopa, kauanko siitä on. - Mistä?
- Milloin olit viimeksi USA: ssa? - 4-5 päivää sitten.
- Entä Oregonissa? - Kaksi päivää ennen sitä.
Nimeä kolme Luoteis-Amerikan lehtipuuta.
Olet mukava tyttö, mutta mielikuvituksesi laukkaa.
Jos jatkat tuota, päädyn syyttömänä vankilaan.
Ryöstätkö äidin vai jonkun muun?
- Jonkun muun. - Hyvä. Äiti pitää sinusta.
Lady Kenton olisi hyvä kohde. Eikö hän ole listallasi?
Hänen pitäisi olla. Kentonin korut ovat kuuluisia.
- Arvaan jo, mitä sanot. - Kissa sai juuri pennun.
- Milloin aloitetaan? - Älä puhu noin.
- Jätät minuun sormenjälkesi. - En ole Kissa.
Miksi poliisi seuraa sinua? Näytä sitä listaa.
Sanfordit eivät vuokraa sitä äskeistä huvilaa. Menen sinne juhliin.
Sinulla on vahva ote. Murtovarkaalla pitääkin olla.
Tämän takia sinä tänne tulit.
Tule cocktailille sviittiini kello 20.
Puhutaan sitten lisää.
En voi tulla. Menen kasinolle ja katsomaan ilotulitusta.
Minun sviitistäni on parempi näköala.
Minulla on tapaaminen.
Kuulutan sinua joka paikassa nimellä John "Kissa" Robie.
Tule tasan kello 20.
- En omista kunnon kelloa. - Varasta sellainen.
En voinut puhua kanssasi, mr Robie. En tiennyt uutta nimeäsi.
Mitä oikein teit Sanfordien huvilalla?
Hoidan juhlien tarjoilun, joten tutustuin keittiöön.
En kysy, mitä sinä teit siellä. Sinäkin teit valmisteluja.
Juhlissa on paljon naisia ja jalokiviä.
- Se on hyvä syötti. - Kissa ei voi vastustaa.
- Poikasi kai ovat paikalla. - Tietenkin.
He ovat uhanneet tappaa minut.
He ovat aivan liian kiireisiä sellaiseen.
- Pidä heidät kiireisinä. - Kuulemiin, Robie.
Kuka se kaunis amerikkalainen oli?
Tuotko hänet ravintolaani syömään?
- Hänellä on muita suunnitelmia. - Tavataan pian.
Ilotulitus näyttää paremmalta pimeässä.
Kohta näet yhden Rivieran upeimmista nähtävyyksistä.
- Tarkoitin ilotulitusta. - Arvasin.
Katsoit kaulakoruani niin, etten ollut varma.
Olet koko illan halunnut sanoa siitä jotain.
- Olenko tuijottanut sitä? - Yritit olla tuijottamatta.
Voinko ottaa brandyä? Haluatko sinä?
Ei kiitos. Joinain iltoina ei tarvitse juotavaa.
Eikö sinua hermostuta katsoa timantteja, joita et voi koskettaa?
Ei.
Olet kuin alkoholisti baarin ulkopuolella.
- En tiedä, miltä se tuntuu. - Hyvä on.
Olet tutkinut pohjapiirroksen ja tehnyt aikataulun.
Olet pannut kumitossut jalkaan, ottanut köyden ja mustannut kasvosi.
Kiipeät katon yli oikealle asunnolle, mutta ikkuna onkin lukossa.
Voitonriemu vaihtuu turhautuneisuudeksi. Mitä teet?
Minä menisin kotiin nukkumaan.
Mitä teet? Korut ovat aivan edessäsi, mutta ulottumattomissa.
Jalokivet kimaltelevat ikkunan toisella puolella.
- Joku nukkuu ja hengittää raskaasti. - Menisin nukkumaan.
Etkö rikkoisi lasia, että saisit haluamasi -
kun se kerran odottaa sinua?
- Lopeta jo. - Juominen tylsyttää aistisi.
Jos hyvin käy, kuulokin heikkenee.
Sinivalkoiset kivet ja häivähdys platinaa...
Pidän jalokivistä yhtä paljon kuin politiikasta, runoudesta -
- ja jännityksenkipeistä naisista eli en yhtään.
Pidä tätä kädessäsi ja sano, että et ole John "Kissa" Robie.
John, sinähän aiot ryöstää sen huvilan, jota katsoimme tänään.
Et kai sano "ryöstää" vaan "putsata".
Minä osaan pitää salaisuuden.
- Oletko käynyt psykiatrilla? - Älä yritä.
Tiedän, milloin teet sen. Sanfordeilla on ensi viikolla juhlat.
Kaikki ovat siellä. Hankin sinulle kutsun.
Illan teema on 1700-luku.
Siellä on tuhansien dollareiden arvosta koruja.
Osa vieraista jää viikonlopuksi. Tehdään se yhdessä. Mitä sanot?
Kommenttini pitäisi sensuroida.
Myönnä jo, kuka olet.
Tiedän, mitä sinä katsot.
Katso, John. Ota ne käteesi.
Timantit ovat ainoa asia maailmassa, jota et voi vastustaa.
Sano sitten, ettet tiedä, mistä minä puhun.
Onko sinulle ikinä ennen tehty parempaa tarjousta?
- En ole kuullut mitään näin hullua. - Kunhan olet tyytyväinen.
Tiedät yhtä hyvin kuin minäkin, että tämä koru on jäljitelmä.
Minä en ole.
- Anna ne takaisin. - Mitä sinä haluat?
Anna äidin korut takaisin.
Minulla ei ole niitä.
Odota vähän.
- Milloin se tapahtui? - Kun nukuin.
- Katsotaan. - Katsotaan ensin täältä.
Ole hyvä vain.
Kertoiko Francie, mitä tapahtui?
Hän tutkii minun huonettani.
- Hän muka tiesi, missä korut ovat. - Saanko katsoa?
Ei se auta. Ilmoitetaan poliisille ja hotellin johtajalle.
Saanko ensin katsoa ympärilleni?
Minua ei haittaa, vaikka mitään ei löytyisi.
Miksi te noin sanotte?
Olen kyllästynyt koruihini. On jännittävää, kun ne on varastettu.
Ette menetä mitään, kunhan Hughson korvaa korut.
En suhtautuisi näin, jos menettäisin jotain.
Miksi Francie epäili teitä, mr Burns? Olette metsänomistaja Oregonista.
Olen kaikkea muuta, mrs Stevens. Nimeni on John Robie.
Olin vuosia sitten jalokivivaras.
- Tämäpä on ihana yllätys. - En oikein jaksa innostua.
- Missä piditte korujanne? - Tuossa matka-arkussa.
- Varokaa sormenjälkiä. - Ei niitä ole.
- Veivätkö he kaiken? - Kaiken.
Francie kai tiesi koko ajan.
Hän arvasi tänään. Taidatte nukkua sikeästi.
Niin nukun.
Varas tuli ilmanvaihtokanavasta.
Miksi esiinnytte mr Burnsina, ettekä...
- Mikä se nimi olikaan? - John Robie. Mrs Stevens...
- Eikö kopla päästä kaidalle polulle? - Laki ei päästä.
Äiti, älä puhu hänelle.
Älä yritä peitellä johtolankoja.
Niitä ei ole. Varas tuli tuolta, vei korut ja häipyi.
- Tiedämme molemmat totuuden. - Löysitkö mitään?
- Löysin. - Et löytänyt äitisi koruja.
Annoit ne rikostoverillesi.
Amerikkalaisen mr Burnsin vaatteet ovat ranskalaisia.
Löysin tämänkin. Tässä ovat kaikki, joilla on kalliita koruja.
Kuuntele, mitä tässä on meistä.
Mitä hyötyä tuosta on? Jäit jo kiinni.
Soitin poliisille ja kerroin, kuka olet ja mitä teit tänään.
Kerroitko kaiken? Poliiseilla oli taatusti hauskaa.
Hän ei ole Burns. Hän on koruvaras Kissa.
Mitä hän tekee täällä, jos hän kerran jo sai saaliin?
- Hän palasi rikospaikalle. - Onko rakkaus rikos?
Robie on oikea mies, toisin kuin ne sinun vätyksesi.
- Äiti. - Älä huokaile siinä.
Miksihän me muutimme niin monta kertaa? Isäsi oli huijari -
- vaikkakin viehättävä. Robie on aivan toista maata.
Kiitos.
Olen yrittänyt pitää tuollaiset miehet erossa sinusta.
Se taitaakin olla hauskaa puuhaa.
Hän ei ole yhtä järkevä kuin minä.
Minunhan ne korut olivat, joten mitä sinä niistä välität?
Mihin tästä eteenpäin?
Vankilaan.
- Missä hän on? - Kuka?
- John Robie. - En ole kuullutkaan.
Äiti, sinun kirjasi on y/ösa/aisin.
Minusta mies on syytön, kunnes toisin todistetaan.
- Todista. - Se ei ole vaikeaa.
Robie on ainoa mies, joka ei tanssinut pillisi mukaan.
Hän huiputti meitä molempia.
Sinut pitäisi piiskata ja lähettää kouluun.
- Takoisivat siellä sinuun järkeä. - Hän on varas.
- Mitä hän on sinulta varastanut? - Äiti.
Istu, niin kerron jotain elämästä ja John Robiesta.
Istu, ennen kuin lyön sinua.
Oletteko kalastanut kolme päivää?
Hiljaa. Luuletteko, että varastin mrs Stevensin korut?
Luulin, kunnes sain viestin. Syyllinen ei riskeeraisi näin.
Kiitos.
Olette piileskellyt. Miksi tulitte nyt esiin?
- Tarvitsen apuanne. - Samat sanat.
Esimieheni Lontoossa...
Voin ratkaista pari ongelmaanne, ehkä jopa kaikki.
- Se on jo liikaa toivottu. - Olen vartioinut erästä huvilaa.
- Kenen? - Niiden eteläamerikkalaisten.
Joku muukin vahtii sitä, mutta en tiedä, kuka.
- Näkikö hän teidät? - Kyllä kai.
Haluan virittää ansan ja tarvitsen poliisin apua.
En voi mennä heidän puheilleen.
- Onko varas siellä tänään? - Tämä annettiin Germainelle.
Se on ranskaa. Mitä siinä sanotaan?
"Pysy poissa. Tänään on minun iltani."
- Kuka lapun toi? - Se löytyi ostoskorista.
Lepicin pitäisi tuoda poliisinsa huvilalle keskiyön jälkeen.
- Menettekö te sinne? - Totta kai.
Tuo lappuhan on ansa. Teidät halutaan paikalle.
- Tiedän. - Ehkä teidät aiotaan tappaa.
- Puhutteko Lepicille? - Hyvä on.
Jos Kissa ei ilmaannu paikalle -
- poliisi voi pidättää teidät, ja tässä käy ikävästi.
Mitä jos tulisin alibiksenne?
Saatte vakuutukset halvalla, mutta älkää olko uhkarohkea.
Philadelphiassa luetaan The Bulletinia.
Odota vähän.
- Mitä on tapahtunut? - Kissa on kuollut.
John Robieko?
Ei, vaan joku Foussard. Hän oli ravintolan viinimestari.
Harjoittelehan anteeksipyyntöä kahdella kielellä.
Oliko Foussard varmasti Kissa?
Minulla ei ole syytä muuttaa lausuntoani.
- Tuo ei ole suora vastaus. - Parempaan en pysty.
Vielä yksi asia, monsieur Lepic. Tässä on 280000 dollaria.
Se on lähes 92 miljoonaa frangia. Tapoitte Kissan...
Hän surmasi itsensä, kun yritti pakoon.
Minun pitäisi korvata mrs Stevensin jalokivet.
En saa tehdä sitä, mikäli korut saadaan takaisin. Saadaanko ne?
- Se kestää. - Vuosisatoja.
Tulin onnittelemaan teitä pidätyksestä.
Loppu hyvin kaikki hyvin. Lehdet saivat uutisen, ja turistit rentoutuvat.
Te, Lepic, saitte julkisuutta ja kiitosta.
Kaikki voittivat paitsi Hughsonin yhtiö.
- Siihen firmalla on varaa. - Häviämme melkoisesti.
Foussard-parka, kuka olisi arvannut?
Hänellähän oli puujalka.
Ettekö tiennyt? Hän menetti jalkansa sodan aikana.
Mies, jolla on puujalka, kiipeilee seiniä pitkin kuin kissa.
- Onko tuo totta? - Hänellä oli huono jalka.
Mukavaa, että ette kertonut sitä lehdille.
Menen Foussardin hautajaisiin.
Vilkaisen samalla oikeaa Kissaa, joka varmasti kehrää siellä.
- Tiedättekö, kuka se on? - Tiedän.
- Kertokaa poliisipäällikölle. - Hän ei uskoisi.
- Kokeilkaa. - Tekään ette uskoisi.
Kun saan Kissan kiinni käsi täynnä varastettuja timantteja...
Tämän jutun takia te olette vapaalla jalalla.
Kun nappaan teidät katolta, soitan taas toimittajille.
Sen halusinkin kuulla. Hyvää päivän jatkoa.
- Tämä on ikävä juttu, Robie. - Koska minä en kuollut?
Danielle-parka, minä todella säälin häntä.
Minä huolehdin hänestä.
Mitä saaliille tapahtui?
Emme tiedä. Poliisi on etsinyt sitä joka paikasta.
- Vielä se ilmaantuu. - Pojat ovat kiitollisia sinulle.
- Mistä? - Kyllä sinä tiedät.
Vaaransit vapautesi ja yritit napata Kissan.
Ai, siitä.
Sinulla ei ole mitään hätää.
Mitä sinä oikein tarkoitat?
Mikä sen amerikkalaisen tytön nimi on?
Francie Stevensinkö?
Olet onnenpekka.
Sinua rakastaa kaunotar, joka on rikkaampi kuin osaat kuvitellakaan.
- Minulla on hyvä mielikuvitus. - Milloin lähdet USA: han?
En tiennytkään, että lähden.
Teet pahan virheen, jos et nai häntä -
ja palaa kotimaahasi.
Puhutaan siitä Sanfordien juhlissa, kun töiltäsi ehdit.
- Sinua ei ole kutsuttu. - Kohta on.
- Minkä puvun sinä panet? - Yllätän sinut.
Onnea matkaan.
Tappaja. Isä kuoli sinun takiasi.
Mene pois. Häivy täältä! Tappaja, varas, murhaaja!
John.
- Aiotko vaikeuttaa anteeksipyyntöä? - Olet varmasti pahoillasi.
Niin olen. En tiennytkään, missä pulassa olit.
Mitä sinä nyt aiot?
- Miten niin? - Varas on kuollut.
Foussard ei ole Kissa. Hänellä oli puujalka.
- Eikö hän yrittänyt ryöstää huvilaa? - Hän yritti tappaa minut.
- Miksi? - Pääsin liian lähelle Kissaa.
- Kuka hänet tappoi? - Kerron, kun saan sen selville.
- Näkemiin. - John, miksi vaivaudut?
- Totuus on hauska harrastus. - Anna minun auttaa sinua.
Ei kiitos. Pyysit jo anteeksi, joten ollaan taas välinpitämättömiä.
Mr Robie, erehdyin sinun suhteesi. Sinä voit erehtyä minun suhteeni.
Sitä en saa ehkä koskaan tietää.
- Suo anteeksi. - En suo anteeksi.
Minä olen rakastunut sinuun.
- Tuo on aivan naurettavaa. - Onko?
- Sinä vain leikit sanoilla. - Tein ennen niin.
- Teen sinulle tarjouksen. - En tiedä, jaksanko vastata siihen.
Hanki minulle kutsu Sanfordien juhliin.
- Et voi tulla ilman naamiaisasua. - Mitä panet päällesi?
Ludvig XV: n tyylisen asun. Ostimme ne Pariisista.
Soitan sinulle parin päivän kuluttua.
Mietit kai, miksi haluan sinne.
Minulla on ajatus.
Haluaisit varmaan nähdä varkaan itse teossa.
Onko se vaarallista?
Turistit ovat turvassa.
Täällä ollaan. Kaikki yksinäiset miehet ovat poliiseja.
- Hermoni kaipaavat juotavaa. - Samoin äitisi.
Tuolla on poliisipäällikkö Lepic miehineen.
Heillä on peruukit ja lättäjalat. Mennään.
Lääkkeeni. En kestä samppanjaa ilman lääkkeitäni.
- Minne sinä jätit ne? - Ne ovat laukussani.
- Ole kiltti, John, ja hae ne. - Totta kai. Ilomielin.
- Äiti. - Minä sanoin vain...
Anna nyt jo olla.
Kiitos, kultaseni.
Tanssitaanko?
Toivottavasti pääkonttori arvostaa ponnistuksiani.
Jalkoihin koskee.
Äiti oli melkoinen näyttelijätär.
Hän esitti osansa hyvin.
En uskonut, että juonesi toimisi, Francie, mutta toimihan se.
Arvasin, että olit liikkeellä, kun isäsi kuoli. Olit aina hänen jalkansa.
Tule alas, Robie.
Tule alas, tai meidän on pakko ampua.
- Robie ei ole Kissa. - Mitä hän sitten tekee tuolla?
- Teidän työtänne. - Uskon, mitä näen.
- Jos ammutte hänet... - Minä arvasin tämän.
Hän ei ole tuolla yksin.
- Vedä minut ylös. - Älä huuda, tai voin pudottaa sinut.
- Pudota sitten. - lhan miten haluat.
Talo on täynnä. Alahan esiintyä.
- Miten niin? - Kerro, kuka on kuka.
Otteeni voi irrota.
- Jaksan pidellä sinua 30 sekuntia. - Tein töitä isälleni.
Minä tiedän sen jo. Kerro se heille.
- Tapan sinut, kun pääsen ylös. - Kerro heille.
Tein töitä isälleni. - Ole kiltti.
- Isäsi kuoli. Keitä muita on mukana? - Ei muita.
Sormeni antavat periksi.
Kerro, kuka tämän takana on. Kuka tietää minusta kaiken?
- Bertani suunnitteli kaiken. - Kerro heille.
- Bertani suunnitteli kaiken. - Hyvä.
Ole kiltti. Minä kuolen.
- Kuka toi sinut tänne? - Poliisi.
Olisimme saaneet sinut kiinni, ellei hame olisi ollut tiellä.
- Sanoin juuri hyvästit. - Kauhean nopeasti.
- Enkö kiittänyt? - Kohteliaasti.
Lähdit melkein juoksujalkaa.
Työt odottivat.
Etkö halua myöntää, että et pysty kaikkeen yksinäsi?
Tarvitsit naisen apua.
Et ole yksinäinen susi, vaikka niin luulit.
En olisi pystynyt siihen ilman sinua. Tarvitsin naisen apua.
En ole yksinäinen susi, vaikka niin luulin, Francie.
Halusin vain kuulla tuon sinun suustasi. Kiitos.
- Hyvästi. - Hyvästi.
Täällä sinä siis asut. Äiti viihtyy täällä varmasti.
Suomennos: Kirsi Kemppainen
FINNISH